![](https://cdn.fokus.se/app/uploads/fokus/2024/07/10144209/Bad-Gastein.jpeg)
Jag kan inte tänka mig något mer avkopplande än att vallas runt som ett får
En del tycker att charterresor är pinsamma, för att inte säga vulgära. Men jag kan inte tänka mig något bekvämare än en paketresa med allt inkluderat.
Toppbild: Unsplash
Det är så olika i olika län. I Sverige anses radon orsaka cancer och finns det uppmätta halter i ett hus störtdyker priset på fastigheten. I Österrike anses radonhaltiga varma källor, termalbad, kunna bota eller lindra reumatism, artros, muskelvärk, hudbesvär samt vara bra för matsmältning och blodcirkulation.
Detta är en argumenterande text. Alla åsikter är skribentens egna.
Den lilla alpbyn Bad Gastein i Österrike har en lång historia som kurort och än i dag kommer människor hit på förskrivning av en läkare. Seden att kurera sig med dessa termalbad lär gå ända tillbaka till 1200-talet, men det var framför allt på 1800-talet som verksamhet tog fart i dessa trakter. Till lycka för nutida turister, eftersom byn ännu ståtar med en rad pampiga och ytterst dekorativa hotellpalats från den tiden. En mängd berömda gäster, från kungligheter till filmstjärnor och höga politiker, har besökt Bad Gastein genom åren, på 1920-talet bland andra Thomas Mann, Albert Einstein och Sigmund Freud.
I dag är ju Bad Gastein främst känd som skidort. Min familj är, till våra söners sorg, inte någon slalomfamilj. (Vem skulle ha lärt mig åka slalom? Min polsk-judiska bokmal till moder? Hahaha. Vem överlever Hitler bara för att sedan självmant kasta sig utför en vansinnig brant? Personligen får jag dödsångest bara av att stå på toppen av barnbacken. Efter att tålmodigt ha försökt ett antal vintrar när barnen var små vägrar jag numera att åka utför.)
Däremot är vi en vandringsfamilj – och i sommar blev det äntligen alperna. Vi hade planerat en sådan resa redan 2020, men pandemin satte stopp. Tack och lov ska tilläggas. Jag vill minnas att vi hade bokat något halvrisigt boende den sommaren, en resa i egen regi. Blott fyra år senare hade maken och jag blivit påtagligt mer medelålders bekväma så vi valde en paketresa med allt inkluderat. Flyg, logi, transfer, middagar, musikunderhållning, frukostbuffé, vandringar … Tutti baletti.
En del tycker att sådana charterresor är pinsamma, för att inte säga vulgära. Allt är bokat och fixat, man guidas och tipsas och lotsas runt, slipper leta taxi, slipper kånka bagage. Det är av någon anledning lågstatus. Också att ingå i ett kollektiv med andra passiva turister är lågstatus.
Kanske tyckte jag också så en gång i tiden? I dag kan jag emellertid inte tänka mig något mer avkopplande än att vallas runt som ett får. Vi bodde på ett gult hotell från 1889 med vita krusiduller, pool med utsikt, gym, soldäck och yogamattor. Vandringarna leddes av en ung kvinna som smidig som en gasell trippade uppför de högsta berg.
En udda sak var att de urgulliga svenska ungdomarna till reseledare pratade till oss som om vi var dagisbarn. Vissa av dem hade förresten märkbart svårt att formulera sig på korrekt svenska. Språkliga uttryck tjuvkopplades och prepositioner blandades ihop. Ändå var det vi resenärer som tilltalades som vore vi lägre begåvade. Min misstanke är att det berodde på att medelåldern i turistgruppen var rätt så hög. Kan det vara så att vuxna i tjugoårsåldern ser personer som är dubbel så gamla eller äldre som ofrånkomligen gaggiga?
Förutom synen på radon var en annan slående skillnad mellan Bad Gastein och Stockholm att alla vi mötte i alpbyn verkade glada. Kypare och hotellpersonal skojade och småpratade på ett sätt som inte förekommer här hemma. Tre möjliga förklaringar: 1. De har vacker utsikt jämt. 2. Dricksen är viktig där. 3. Den generösa dryckeskulturen med öl och lokal snaps.
Eller så är det den friska bergsluften och den sociala tryggheten i en liten by med blott 4 000 invånare som gör folk tillfreds. Jag såg till exempel inte en enda knarkhandlare på hela veckan. Guiden berättade också att lokalborna inte låser sina dörrar eller cyklar i Bad Gastein. Det är så olika i olika län.
***